![34423031](https://static.jutarnji.hr/images/slike/2024/07/23/k_34423031_640.png)
Koliko god industrija ulaže u tehnologiju baterijskih električnih vozila, činjenica je da smo još uvijek u ranoj fazi prijelaza s fosilnih goriva, oko kojih se cijelo globalno gospodarstvo temelji više od 100 godina. Također svi znakovi u posljednje vrijeme pokazuju da će taj prijelaz biti mnogo teži nego što se očekivalo.
Doduše, donesene su jasne političke odluke na razini EU i mnogih drugih država o zabrani automobila na fosilna goriva, no te odluke nisu "zapisane u kamenu" i uvijek ih je moguće promijeniti i u konačnici će održivost, pristupačnost, privlačnost i učinkovitost pojedinačnih tehnologija, a ne bilo kakve političke odluke, odlučiti kako će stvari dalje razvijati.
Jedino na što možemo računati jest da prometni sektor u cjelini, kopneni, zračni i pomorski, ide prema održivoj energiji. Što se tiče automobila, proizvođači, poput BMW-a, Stellantisa, Toyote i Honde, osim na razvoju baterijske tehnologije rade ili su radili na motorima s izgaranjem na vodik, samo da bi održali tehnologiju koju većina kupaca i dalje želi.
U istu tehnologiju ulaže i industrija gospodarskih vozila također ulaže, s igračima poput MAN-a i Volvo Trucks. Isto tako, još uvijek su u igri vodikove gorivne ćelije koje pretvaraju vodik i kisik u električnu energiju.
Ove dvije tehnologije se preklapaju s već prihvaćenim električnim baterijskim pogonom i pogonom na unutarnje izgaranje. Obje koriste vodik kao energent i velike visokotlačne spremnike za njega, no prva vodik koristi za izgaranje u klasičnim motorima, a druga za proizvodnju struje koja tada pokreče električne motore kao u električnim autima. Inženjeri i znanstvenici prepiru se oko toga koji je način najbolji, ovisno o njihovim specijalnostima, a mišljenja se znatno razlikuju.
Zagovornici gorivih ćelija i motora na unutarnje izgaranje s vodikom tvrde da je problem s električnim automobilima potreba za dugim stajanjem kako bi se napunila baterija, dok se spremnik vodika može napuniti prilično brzo, u teoriji brzo kao i spremnik goriva u automobilu na benzin ili dizel.
Zagovornici baterijskih električnih vozila tvrde da proizvodnja električne energije, njezino korištenje za proizvodnju vodika i zatim korištenje dodatne energije za kompresiju i dekompresiju vodika za distribuciju i maloprodaju nepotrebno troši ogromne količine energije i tako nema smisla u usporedbi s pohranjivanjem energije izravno u bateriju. Tu nisu daleko od istine, jer uzmemo li u obzir sve ovo vozila na vodik su zaista energetski rasipna.
No pod uvjetom da električne energije ima previše i da je sva iz obnovljivih izvora ne bi bilo nikakvih problema s utjecajem na okoliš ili rasipanjem energije. Tako proizvedeni vodik od viška obnovljive energije koja je na raspolaganju tijekom vremena manje potrošnje i veće proizvodnje naziva se "Zeleni vodik".
Zeleni vodik mogao bi zaista biti spas za one koji ne vole baterije, punjenje i čekanje, bez obzira na to hoće li na kraju prevladati tehnologija s gorivim ćelijama ili motorima na unutarnje izgaranje na vodik. No, zeleni vodik nije nešto čega ima u izobilju, jer projekti za njegovu proizvodnju još su uvijek uglavnom u povojima.
Planovi su vrlo ambiciozni, no jako kasne, a najnovije analize pokazuju da ih EU neće biti u stanju ni približno ostvariti.
Kako donosi Hina, Europska komisija postavila je ciljeve za proizvodnju do 10 milijuna tona obnovljivog vodika do 2030. i uvoz dodatnih deset milijuna tona. Ciljevi su dio planova bloka da prekine svoju ovisnost o uvozu ruske energije.
Europski revizorski sud (ECA) objavila je prošlog tjedna izvješće da se ti ciljevi temelje na “političkoj volji”, a ne na temeljitoj analizi, a EU je daleko od puta da ih ispuni.
ECA je dodala da bi Europska komisija trebala osmisliti ciljaniji pristup dodjeli oskudnih sredstava EU-a i ažurirati svoje politike za poticanje vodikovih projekata.
Dakle, rješenje za spas motora s unutarnjim izgaranjem i klime u isto vrijeme postoje, no kako je to uobičajeno, za sada se radi samo o teoriji koja sporo prelazi u praksu. Slično je i s takozvanim e-gorivima.
Dok se velik dio svjetske industrije ozbiljnije ne posveti ovim problemima ostat ćemo osuđeni na nedovoljno dobre baterijske električne automobile i klimatski katastrofalna fosilna goriva.
A rješenje nam je na dlanu.