![Ilustracija](https://static.jutarnji.hr/images/slike/2021/06/04/k_11294173_640.jpg)
Pitajte gotovo bilo kojeg trenera pasa ili veterinara i oni će vam reći da je trening koji se bazira na nagradama najbolji za psa, piše Soeurs Magazine. Poslastice su bolje od toga da psa nikako ne nagradite. Naravno, svaki pas je jedinstven, pa vlasnik mora utvrditi što je za njega najbolja nagrada: je li to keks, igračka ili maženje. U svakom slučaju, psa bi trebalo naučiti da se pravilo ponaša. Postoje riječi koje nama prirodno dolaze, ali kod pasa one funkcioniraju baš, jer psi ne znaju na što točno mislite.
Jedna od njih je naša omiljena riječ "NE". To je problematično zato što je prilično neodređeno. Nama se čini jasno, no njima nije. Koje ponašanje pokušavamo zaustaviti? Primjerice: pas žvače cipelu. “Ne” se može odnositi na nedostatak lajanja, žvakanje ili mjesto na kojem vaš pas sjedi. Nemoguće je da vaš pas razlikuje na što točno mislite. Što je još važnije, riječ “ne” ne govori vašem psu što umjesto nje želite da učini. Alternativno, naredbe poput “spusti” ili “sjedni” potiču određeno ponašanje koje pas može usvojiti umjesto onoga što radi. Urbani trening pasa smatra da izgovaranje “ne” može pojačati loše ponašanje jer pas dobiva vašu pozornost. Čak i ako je to negativna pažnja, nema veze, obraćate pozornost na njega.
Potom, tu je vikanje. College of Behaviour Animal primjećuje da psi nemaju istu logiku i sposobnost razmišljanja kao ljudi. Vikanje općenito ili vikanje na psa može kod njega izazvati strah – od vas, njihove okoline, određenih ponašanja – pa čak i dovesti do reaktivnog ponašanja. Također, vikanje je previše neodređeno. Vikanje na psa neće ga spriječiti da sljedeći put sažvače cipelu. Jednostavno će to učiniti tamo gdje ga ne možete vidjeti.
Tu je i naredba "dođi" koja ima veze s nečim lošim.Recimo, vlasnik pozove psa da “dođe” kad je vrijeme za kupanje, odlazak veterinaru ili bilo koje drugo neugodno iskustvo koje povezuje s, pa, neugodnim iskustvom. To je poput dječaka koji je vikao „vuk“: Ako previše puta zavarate svog psa da pomisli da će dobiti poslasticu, a ustvari ga vodite veterinaru, prestat će dolaziti kad ga zovete. Možda neće vjerovati ni ostalim naredbama koje mu kažete.
Zadnja problematična stvar je - ne raditi ništa. Ignorirati problematično pseće ponašanje je loše. Možda to funkcionira kad ste doma, u okruženju koje mu je poznato, no vani ono ne funkcionira. Psa treba naučiti određenim naredbama, kako bi se mogla preusmjeriti njegova pažnja u trenucima kada vlasnik procijeni da neko ponašanjem nije prihvatljivo.