![Uništavanje Gaze](https://static.jutarnji.hr/images/slike/2023/10/21/k_30904477_640.jpg)
Izraelske trupe gomilaju se oko Pojasa Gaze dok ratni zrakoplovi tuku siromašnu i opkoljenu obalnu regiju uoči četvrte velike kopnene ofenzive Izraelskih obrambenih snaga na to područje u manje od 20 godina.
Ovaj put, izraelski premijer Benjamin Netanyahu obećao je da će IDF ‘izbrisati Hamas s lica Zemlje‘. Ali izraelski dužnosnici imaju nejasnu viziju oko toga što će uslijediti nakon toga, odnosno tko će zamijeniti islamističku militantnu skupinu.
"Postoje četiri opcije", ističe Yaakov Amidror, koji je bio Netanyahuov savjetnik za nacionalnu sigurnost od 2011. do 2013., u intervjuu za Newsweek. No svi putevi, tvrdi Amidror, uključuju kaznenu kampanju u Gazi.
Čak bih se usudio reći da nitko ne bi oprostio vladi ako se ovo ne okonča golemim kopnenim napadom na Gazu, objasnio je. Prethodni upadi u Pojas Gaze - sporadični otkako su se okupacijske izraelske snage povukle iz tog područja 2005. usred mirovnih pregovora iz Osla - proizveli su značajne žrtve među izraelskim vojnicima, palestinskim militantima i 2,3 milijuna civila u Gazi.
Priroda izraelskih zračnih napada sugerira da će kopneni napad biti još teža kazna za sve uključene.
Gaza nakon Hamasa
Netanyahu i njegovi ratni koalicijski partneri smatraju brutalni odgovor na ubojstvo više od 1400 Izraelaca i otmicu oko 200 ljudi, političkom nužnošću u zemlji šokiranoj najgorim terorističkim napadom u svojoj kratkoj i nasilnoj povijesti.
"Operacija Swords of Iron", kako je IDF nazvao svoju kampanju, već je ubila tisuće ljudi u Gazi. Više od 12.000 je ranjeno, strahuje se da je 1300 ljudi zatrpano pod ruševinama, a više od milijun je raseljeno. Hamas će, ako preživi, vjerojatno biti jako degradirana sila.
Pojas Gaze - uništen nakon 15 godina vladavine Hamasa i blokade od strane Izraela i Egipta - ostat će opustošen. Uz malo očigledne izraelske želje za ponovnom uspostavom stalne vojne prisutnosti, nazire se mogućnost opasnog vakuuma moći. Obnovljena izravna izraelska okupacija, rekao je Amidror, "bit će velika pogreška i mislim da to ne bismo trebali učiniti. Ali to je opcija."
Sljedeće dvije alternative, dodao je, uključuju dovođenje vanjskih sila, bilo palestinskih ili kao dio međunarodne koalicije. Palestinska uprava (PA), na čelu s predsjednikom Mahmoudom Abbasom i kojom dominira njegova stranka Fatah, još uvijek nominalno ima vlast na Zapadnoj obali pod izraelskom okupacijom. Hamasov pad mogao bi biti prilika za PA, rekao je Amidror, da preokrene puč iz 2007. u kojem se Hamas izborio za kontrolu nad Pojasom Gaze od Fataha.
"Protjerali su članove Fataha, ubili su neke od njih, gurnuli su ih s krovova, pucali su im u koljena", rekao je Amidror o nasilnom preuzimanju vlasti, koje je uslijedilo nedugo nakon parlamentarnih izbora u Palestini 2006. godine. "Možda bi mogla postojati šansa da palestinske vlasti uđu", rekao je.
Ali svaki napor PA predvođene Fatahom da ponovno preuzme kontrolu bit će kompliciran kontinuiranom podrškom Hamasu među civilima u Gazi, kao i značajnim utjecajem skupine na Zapadnoj obali. Anketa Instituta Washington iz srpnja 2023. pokazala je da 57 posto stanovnika Gaze ima "donekle pozitivno" mišljenje o Hamasu. Strana pomoć, dodao je Amidror, također bi mogla biti izvedivo rješenje, iako će se svi međunarodni partneri suočiti s okruženjem visokog rizika.
"Treća opcija je da će postojati bilo kakav međunarodni odbor: novac iz Zaljeva, stručnjaci sa Zapada, a netko će preuzeti odgovornost za ulazak i obnovu, jer će to biti razarajuća situacija u Gazi", ističe Amidror.
‘Nije posao Izraela‘
Možda je najvjerojatniji ishod, rekao je bivši savjetnik za nacionalnu sigurnost, jest da Izrael neće puno planirati o budućnosti Gaze. Ali, kao što su posljednja dva desetljeća povremenog nasilja pokazala, Izrael ne može ili ne želi prepustiti Pojas Gaze sam sebi.
Iako je Izrael napustio Gazu 2005., zadržao je strogu kontrolu nad granicama i obalom Gaze. To se dodatno pooštrilo nakon što je izraelsko-egipatski embargo stupio na snagu 2007. Gaza se oslanja na opskrbu gorivom i električnom energijom iz Izraela, kao i njena tri postrojenja za desalinizaciju vode.
Većina uvoza hrane i poljoprivrednih proizvoda također mora prvo proći kroz Izrael i podliježe graničnim provjerama. Ribari u Gazi smiju loviti samo između 6 i 15 nautičkih milja od obale, čime se ograničava ono što mogu uloviti. IDF-ove čizme više ne gaze tlom Gaze, ali Izrael i dalje u velikoj mjeri kontrolira Pojas i njegovih 2,3 milijuna stanovnika.
"Četvrta opcija je da Izrael kaže kako to nije njihova stvar", rekao je Amidror. "Izrael će dovršiti posao, ubiti što više pripadnika Hamasa, uništiti objekte Hamasa i napustiti Pojas Gaze. A ljudi u Gazi će se morati pobrinuti sami za sebe."
"Radi se o 2 milijuna ljudi, to je njihova odgovornost, i oni moraju materijalizirati svoju odgovornost. Izrael će imati samo jednu obvezu prema Pojasu Gaze; uništiti svaki pokušaj ponovne izgradnje bilo kakvog vojnog objekta u Gazi, od bilo koga."
"Krajnji rezultat bi mogao biti da će Izrael izaći i nitko neće doći", dodao je. "Ali to nije naša stvar. Mi smo izvan Gaze više od 15 godina. Dakle, to je odgovornost Egipta, svijeta, ne znam koga. Nije naša."
"Bit će velika pogreška za Izrael preuzeti odgovornost za 2 milijuna Palestinaca u području iz kojeg smo povukli sve naše snage i ljude prije 15 godina", rekao je Amidror. "To je neprijatelj i trebali bismo ih tretirati kao neprijatelje."